Jurbarko samariečių vaikų dienos centro lankytojai turi naują žaidimą. Pačioje vasaros atostogų pabaigoje centre surengtų kūrybinių dirbtuvių rezultatas – šešėlių teatras, kuriame, pasak projekto vadovės Sandros Mielkaitytės, daugiau norinčių vaidinti, o ne žiūrėti.
Šešėlių teatrui nereikia nei ypatingos įrangos, nei dekoracijų. Ant stalo dedama medžiaga aptraukta kartono dėžė su išpjautu ekranu, už jos statoma lempa, o kartonines personažų figūrėles valdo aktoriai. Jų šį kartą keturi – Leonardas, kuris vaidino katiną ir dinozaurą, Julius – meškiną, Deividas – peliuką, Ignas – mešką. O žiūrovai – nuo namų darbų ruošos galvas pakėlę visi kiti Vaikų dienos centro vaikai.
Berniukai suvaidino trijų veiksmų spektaklį – apie smagiausius užsiėmimus Vaikų dienos centre, apie Rugsėjo 1-ąją ir prabėgusias atostogas. Paskutinis veiksmas buvo apšviestas ne spalvota lempa, bet mobiliuoju telefonu – taip vaikams labiausiai patinka.
Projekto „Aš kuriu“ vadovė S. Mielkaitytė teigia, kad svarbiausia šiame teatre yra drąsa ir kūrybiškumas. Šiame teatre nėra jokio griežto scenarijaus, aktoriai kalbasi savo susigalvota tema, o jų personažai ką nors veikia, nes negali gi jie ekrane nejudėti.
„Šešėlių teatras – tai papildoma veikla, užimtumas, lavinantis vaikų kūrybingumą. Vaidinti smagiau, visi nori būti veikėjai“, – sako Sandra.
Projektą, kūrybines dirbtuves „Aš kuriu“ ji įgyvendino kartu su viešąja įstaiga RV agentūra „Kita forma“. Svarbiausi tikslai – didinti kultūrinį sąmoningumą, mažinti vartojimą ir socialinę atskirtį. „Ir iš atliekų galima kurti. Darželiuose labai daug ekokūrybos, paskui jos mažėja. Jau pradinėse klasėse mažiau belieka laiko kūrybai, paskui vaikai nebedrįsta ir nebenori“, – pastebi S. Mielkaitytė.
Projektas mokė vaikus ir jų vadovus pasidaryti žaislų iš paprasčiausių medžiagų – tai lavina vaizduotę, kūrybiškumą, įkvepia pasitikėjimo ir drąsos. Iš nieko gali turėti užsiėmimą, o vaidindamas šešėlių teatre gali pasakyti ką galvoji, kas tau įdomu, o kas nepatinka. „Užgesini šviesą ir sakai. Net vaikams, nebardamas, nesakydamas vardų, gali pasakyti labai daug“, – mano S. Mielkaitytė, pirmiausia pati su kolege iš Vaikų dienos centro Ligita Bakūnovaite suvaidinusi vaikams šešėlių teatrą tą dieną, kai jie buvo labai triukšmingi.
Projekto „Aš kuriu“ kūrybinės dirbtuvėlės buvo surengtos ir Paulių bendruomenės centre bei Skirsnemunės Motinos ir vaiko dienos centre.
Šešėlių teatro galimybės neišsemiamos, veikla gali būti tęsiama ilgai, nes vienodų spektaklių čia nebūna.